Kejseren vil have kampe, og jeg vil ikke ofre mine bedste mænd.
Pøblen vil have kampe, så kejseren giver dem kampe.
- Og du får kampen ved Can'thage. - Massakren ved Can'thage.
Hvorfor tager du ikke ned til fængslet og henter alle tiggerne og tyvene?
Det har vi gjort.
Hvis du vil have de bedste gladiatorer i hele riget...
så vil jeg have dobbelt så stort gebyr.
Du får gebyret i din kontrakt, eller også får du din kontrakt annulleret.
Er du ikke tilfreds?
Så kan du kravle tilbage til det lortehul, du kom fra.
Cassius!
Gladiator, er det dig, de kalder spanieren?
Ja.
De sagde, du var en kæmpe.
De sagde, du kunne knuse en mands kranium med en hånd.
En mands? Nej.
En drengs.
- Har de gode heste i Spanien? - Nogle af de bedste.
Det er Argento og det er Scan'to.
De var mine heste.
De blev taget fra mig.
Jeg kan godt lide dig, spanier. Jeg vil heppe på dig.
- Lader de dig se kampene? - Min onkel siger, det gør mig stærk.
- Og hvad siger din fader? - Min fader er død.
Master Lucius, det er tid.
Jeg må gå.
Hedder du Lucius?
Lucius Verus, efter min fader.
Lavere!
Claudius!
- Ja? - Flere skjold!
Godt.
Når kejseren kommer, løft jeres våben, salut ham...
og tal samtidig.
Vend jer mod kejseren og vend ikke ryggen til ham.
Gå, og dø med ære.
Vel mødt, store Cæsar!
Cæsar!
Vi der snart skal dø, saluter Dem!
På denne dag...
tager vi tilbage til oldtiden...
for at bringe jer en genskabelse af slaget...
ved Can'thage!
På Zamas golde sletter...
stod barbaren Hannibals...
uovervindelige hære.
Vilde lejetropper og krigere...
fra alle uciviliserede nationer...
opsat på ubarmhjertig destruktion...
sejr.
Det glæder jeres kejser at bringe jer...
den barbariske flok.
Er der nogen her, der har været i hæren?
Ja. Jeg kæmpede med dig ved Vindobona.
Du kan hjælpe mig.
Hvad der end kommer ud af disse porte...
har vi end bedre chance for at overleve, hvis vi arbejder sammen.
Forstår I?
Hvis vi holder sammen, overlever vi.
Det er kejseren en glæde, at bringe jer legionærerne...
fra Scipio Africanus!
Til døden!
Dræb!
Hold jer nær!
Kom sammen!
Forskudte kolonner!
I har ikke en chance.
Luk med skjoldene. Hold sammen!
Hold!
Hold! Som en!
Godt gjort.
Hold! Ned!
Ja!
Hagen!
Denne kolonne mod stridsvognen! Denne kolonne bliver ved mig!
Hurtigt!
- Kom ud! - Hurtigt!
Maximus!
Enkel kolonne!
Vi vinder!
Min historievidenskab er lidt tåget, Cassius...
men skulle barbarerne ikke tabe kampen ved Can'thage?
Jo, deres højhed.
Tilgiv mig, deres højhed.
Nej, jeg kan godt lide overraskelser.
Hvem er han?
De kalder ham spanieren, deres højhed.
Jeg vil gerne møde ham.
Ja, deres højhed.
Hil til barbarerne!
Fremad! Våben klar!
Drop jeres våben.
Gladiator, kejseren har spurgt efter dig.
Jeg står til rådighed for kejseren.
Stå op.
Din berømmelse er velfortjent, spanier.
Jeg tror ikke, der nogensinde har været en lig gladiator.
Denne unge mand insisterer, du er en genfødt Hektor.
Eller var det Herkules?
Lad helten vise sit ansigt og fortæl os alle dit rigtige navn.
Du har vel et navn?
Mit navn er Gladiator.
Hvor vover du at vende ryggen mod mig? Slave!
Tag hjelmen af, og fortæl mig dit navn.
Mit navn er Maximus Decimus Meridius...
kommandant af den nordlige hær...
general af Felix legionen...
Ioyal tjenestemand for den ægte kejser Marcus Aurelius...
fader til en myrdet søn...
mand til en myrdet hustru...
og jeg vil tage min hævn, i dette liv eller det næste.
Våben!
Leve!
Vagter, stå rør!
Maximus!
Fader.
Hvorfor er han stadig i live?
Det ved jeg ikke.
Han burde ikke være i live.
Det plager mig.
Jeg er frygtelig plaget.
Jeg gjorde, hvad jeg måtte gøre.
Hvis det havde været op til fader, var hele riget faldet fra hinanden.
Det kan du vel godt se?
Ja.
Hvad følte du, da du så ham?
Jeg følte ingenting.
Han sårede dig dybt, gjorde han ikke?
Ikke mere end jeg sårede ham.
De løj overfor mig i Germanien.
De fortalte mig, at han var død.
Hvis de lyver for mig, respekterer de mig ikke.
Hvis de ikke respekterer mig, hvordan kan de så nogensinde elske mig?
Så må du lade legionen vide...
at deres forræderi vil blive straffet.
Stakkels søster.
Jeg ville nødig være din fjende.
Hvad vil du gøre?
Denne vej.
Rige matroner betaler godt for at blive fornøjet af de modige mestre.
Jeg vidste, at din broder ville sende snigmordere.
Jeg indså ikke, at han ville sende sin bedste.
Maximus, han ved det ikke.
Min familie blev brændt og korsfæstet, mens de stadig var i live.
- Jeg vidste intet... - Lyv ikke overfor mig!
Jeg græd for dem.
Ligesom du græd for din fader?
Jeg har levet i et fængsel af frygt siden den dag.
At ikke være i stand til at sørge over sin fader for frygt af sin broder.
At leve i rædsel hvert øjeblik af hver dag...
fordi ens søn er arving til tronen.
Åh, jeg har grædt.
Min søn var uskyldig.
Det er min også.
Skal min søn også dø, inden du vil stole på mig?
Er det ikke ligegyldigt, om jeg stoler på dig eller ej?
Guderne har skånet dig. Kan du ikke forstå det?
I dag så jeg en slave blive mere magtfuld end Roms kejser.
Guderne har skånet mig?
Jeg er i deres magt, med bare magten til at underholde pøblen.
Det er magt.
Pøblen er Rom.
Og mens Commodus kontrollerer dem, kontrollerer han alt.
Hør på mig.
Min broder har fjender, især i senatet.
Men mens folket følger ham...
vil ingen vove at modsætte sig undtagen dig.
De er uenige med ham, dog gør de ingenting.
Der er nogle politikere, der har dedikeret deres liv til Rom.
Især én mand.
Hvis jeg kan arrangere det, vil du så møde ham?
Forstår du det ikke?
Jeg kan dø i denne celle i aften eller i arenaen i morgen. Jeg er en slave!
Hvilken forskel kan jeg dog gøre?
Denne mand ønsker, hvad du ønsker.
Så få ham til at dræbe Commodus!
Jeg kendte engang en mand...
en nobel mand.
En mand med principper der elskede min fader...
og min fader elskede ham.
Denne mand tjente Rom godt.
Den mand eksisterer ikke længere.
Din broder har sørget for det.
Lad mig hjælpe dig.
Ja, du kan hjælpe mig.
Glem at du nogensinde har kendt mig og kom aldrig tilbage igen.
Vagt! Hendes højhed er færdig med mig.
Hvad er dit navn?
Julian Crassus.
Navn?
Marcus.
Min faders navn.
De må have kendt Maximus' skjul, da de fandt ligene af de fire mænd.
De troede, det var et barbarisk angreb.
De er gode mænd, hr. Loyale overfor kejseren.
Lad pilene!
Sigt, fyr!
Så var det måske dig, der vidste det...
og aldrig fortalte mig det.
- Jeg vidste det ikke. - Gjorde du ikke?
Men generalen har altid kontrollen.
Afgiver altid ordren, gør han ikke?
Ja, Cæsar.
Så afgiv den ordre. Sig det.
Fyr.
Maximus.
Har du kommanderet legioner? Har du haft mange sejre?
- Ja. - I Germanien?
I mange lande.
General!
Du har et godt navn.
Han må dræbe dit navn, inden han dræber dig.
Ja, sidst i rækken.
- Senator Gaius. - Hallo.
Senator Gracchus.
Man ser dig ikke ofte nyde folkets vulgære fornøjelser.
Jeg giver mig ikke ud for at være en mand af folket, senator...
men jeg prøver på at være en mand for folket.
Cæsar!
Roms befolkning!
På Antiochs fjerde dag...
kan vi fejre den 64. dag af legene.
Og med hans majestætiske godgørened...
har kejseren værdiget denne dag og billiget Roms folk...
med en historisk sidste kamp.
Efter at have været pensioneret i fem år...
glæder det Cæsar at bringe jer...
den eneste overvindelige mester...
i Roms historie:
Den legendariske Tigris fra Gaul!
Han er for god til at manipulere publikum.
Marcus Aurelius havde en drøm for Rom.
Og det er ikke dette.
Marcus Aurelius er død, Maximus.
Vi dødelige er blot skygger og støv.
Skygger og støv, Maximus!
Han repræsenterer Antonius Proximo.
Det glæder Cæsar at bringe jer...
Aelius Maximus!
De elsker ham, som var han en af deres egne.
Pøblen er uberegnelig, broder. Han vil blive glemt om en måned.
Nej, meget snarere end det.
Det er blevet arrangeret.
Vi der snart vil dø saluter Dem.
Vi holder med dig, Maximus!
Træk!
Træk! Træk!
Løs! Løs!
- Hiv indvoldene ud! - Dræb!
Dræb!
Maximus den Barmhjertige!
Maximus!
Frem, våbene klar!
Hvad skal jeg gøre med dig?
Du vil simpelthen ikke dø.
Er vi så forskellige, du og jeg?
Du tager liv, når du er nødt til det, det gør jeg også.
Jeg vil kun tage et liv til. Så er det overstået.
Så tag det nu.
De siger din søn...
skreg som en pige da de sømmede ham til korset.
Og din kone...
stønnede som en luder...
da de hærgede hende igen og igen...
og igen.
Tiden til at ære Dem selv vil snart være forbi...
højhed.
General!
- General! - Cicero!
- Hvor har du slået lejr? - Ostia.
- Vi elsker dig, Maximus! - Pris sejrherren!
Fortæl mændene at deres general er i live. Find mig.
- Kom så videre! - Find mig!
Kan de høre dig?
- Hvem? - Din familie, i livet efter døden?
- Åh, ja. - Hvad siger du til dem?
Til min dreng.
Jeg fortæller ham, at jeg snart vil se ham igen...
og at han skal sørge for at holde hælene nede, når han ridder på sin hest.
Til min kone...
det kommer ikke dig ved.
Og nu elsker de Maximus for hans barmhjertighed.
Så jeg kan ikke bare dræbe ham, for det gør mig bare endnu mere ubarmhjertig.
Det hele er et stort mareridt.
Han trodser dig.
Han trodser dig med hver eneste sejr.
Pøblen ser det, og det gør senatet også.
For hver eneste dag han lever, bliver de modigere.
- Dræb ham. - Nej.
Jeg vil ikke gøre ham til en martyr.
Da jeg gik til senatet i dag...
fortalte jeg med vilje om brugen af kornlagrene som betaling for kampene.
Lagde du mærke til, hvad der skete?
- Ingenting. - Præcis. Ingenting.
Ikke et eneste ord i protest.
Selv den uforskammede senator Gracchus var stille som en mus.
Hvorfor?
Jeg har hørt om en vis søslange...
der har en meget usædvanlig måde at tiltrække sit offer på.
Den ligger på bunden af havet, som om den er såret.
Dens fjender nærmer sig...
og dog vil den ligge meget stille.
Dens fjender tager små bidder af den...
og dog ligger den stille.
Så...
vi vil ligge stille...
og lade vores fjender komme til os og tage små bidder.
Sørg for alle senatorerne bliver skygget.
Cicero, min gamle ven. Jeg troede, jeg måske havde set dig for sidste gang.
- Jeg troede, du var død. - Næsten.
- Hvor længe har du været i Ostia? - Hele vinteren.
- Og hvordan ser de ud? - De keder sig og er tykke.
- Hvem kommanderer? - En idiot fra Rom.
Hvor hurtigt kan de være klar til at slås?
For dig, i morgen.
Der er noget, du må gøre for mig.
Kom og se.
Hvis I ikke har været i arenaen, kan I se det her.
Kæmpe Maximus overvinder vores kejser Commodus.
Hvad skal vi gøre? Han overvinder alle...
ved at gøre det mod ham, vil de...
Du gode gud!
- Han fik ham. Han er overvundet! - Gør plads!
Deres højhed? Jeg tjente Deres fader ved Vindobona.
- Gør plads! - Deres højhed!
Jeg tjente Deres fader ved Vindobona.
Tilbage!
Og jeg tjente general Maximus. Jeg tjener ham stadig.
Stop.
Gå tilbage.
Generalen meddeler, at han vil mødes med Deres politiker.
- For din loyalitet, soldat. - Tak, deres højhed.
Lad os være alene.
Senator Gracchus.
General.
Jeg håber, at det, at jeg er her, er bevis nok på...
at du kan stole på mig.
- Står senatet bag dig? - Senatet?
Ja. Jeg kan tale på deres vegne.
Du kan købe min frihed, og smugle mig ud af Rom.
Med hvilket formål?
Få mig udenfor bymurene.
Hav friske heste der kan få mig til Ostia. Min hær har slået lejr der.
På den anden dag ved solnedgang, vil jeg komme igen med 5.000 mænd.
Men legionerne har nye kommandanter...
der er loyale overfor Commodus.
Lad mine mænd se mig, og I skal se, hvem de er loyale overfor.
Det er vanvid.
Ingen romersk hær har marcheret ind i hovedstaden i hundrede år.
Jeg vil ikke udbytte et diktatur med et andet!
Det er på tide, vi gør noget, senator.
Og efter dit storslåede kup, hvad så?
Vil du tage dine 5.000 krigere og forlade Rom?
Jeg vil forlade Rom.
Soldaterne vil blive for at beskytte jer under senatets kommando.
Så...
når hele Rom er din, vil du bare give den tilbage til folket?
Fortæl mig hvorfor.
Fordi det var en døende mands sidste ønske.
Jeg vil dræbe Commodus.
Roms skæbne overlader jeg til dig.
Marcus Aurelius stolede på dig.
Hans datter stoler på dig.
Jeg vil stole på dig.
Men vi har ikke meget tid.
Giv mig to dage...
og jeg vil købe din frihed.
Og du.
Du holder dig i live...
ellers dør jeg.
Nu må vi gå.
Han vil vente på dig.
Han vil finde dig.
Det kan ikke lade sig gøre.
Kejseren ved for meget.
Og hvad mig angår...
det er farligt.
Du bliver betalt, når jeg kommer tilbage.
På æresord.
Dit æresord? Hvad hvis du ikke kommer tilbage?
Kan du huske, hvordan det var at have tillid, Proximo?
Tillid?
Hvem skal jeg have tillid til?
- Jeg vil dræbe Commodus. - Hvorfor skulle jeg ønske det?
Han gør mig rig.
Jeg ved, jeg kan stole på dig, general.
Jeg ved, du er villig til at dø for ære.
Du er villig til at dø for Rom.
Du er villig til at dø for mindet om dine forfædre.
Men jeg, derimod...
jeg er i underholdningsbranchen.
Vagt!
Han dræbte den mand, der gav dig din frihed.
Prætorianere, herre.
Halt!
Hvor har du været?
Jeg sendte efter dig.
Undskyld, broder.
Hvad bekymrer dig?
Har Gracchus en ny elsker?
Det ved jeg ikke.
Jeg troede, du havde set ham.
Han smitter alle som en ækel feber.
For Roms sundhed, må senatet bløde.
Og han vil også bløde.
Meget snart.
Men ikke i nat.
Kan du huske, hvad vores fader engang sagde?
"Det er en drøm...
"en frygtelig drøm...
"livet."
Synes du, det er sandt?
Det ved jeg ikke.
Det synes jeg.
Og jeg har kun dig at dele det med.
Åbn din mund.
Du ved, jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig.
Ud! Kom ud!
Af sted!
Tillykke, general.
Du har meget overbevisende venner.
Min broder har fået arresteret Gracchus.
Vi tør ikke vente længere. Vi må tage af sted i nat.
Proximo kommer ved midnat og tager dig til porten.
Din tjener, Cicero, vil vente på dig der med heste.
- Har du gjort alt det? - Ja.
Du risikerer for meget.
Jeg har meget at betale for.
Du har ikke noget at betale for.
Du elsker din søn. Du er stærk for ham.
Jeg er træt af at være stærk.
Min broder hader hele verden og mest af alt dig.
- Fordi din fader valgte mig. - Nej.
Fordi min fader elskede dig.
Og fordi jeg elskede dig.
For længe siden.
Var jeg meget anderledes da?
Du grinede mere.
Jeg har følt mig alene hele mit liv...
undtagen med dig.
Jeg må gå.
Ja.
Der.
Og jeg fik dig.
- Er det ikke sent at lege legionær? - Jeg er ikke en legionær.
- Ikke en legionær? - Jeg er en gladiator.
En gladiator?
Gladiatorer slås kun til legene.
Ville du ikke hellere være en stor, romersk kriger som Julius Cæsar?
Jeg er Maximus, Roms frelser!
Roms frelser?
Og hvem har sagt det?
Hvor er Lucius?
Han er sammen med kejseren.
- Det kunne hun ikke. - Jo, hun gjorde.
Hun tog den fra en kurv...
og pressede den mod sit bryst lige her over sit hjerte.
- Den bed hende i brystet? - Ja.
Forstår du, Lucius, nogen gange opfører royale kvinder...
sig meget mærkeligt og gør meget underlige ting i kærlighedens navn.
- Jeg synes, det er skørt. - Det gør jeg også.
Søster, kom.
Jeg har læst for kære Lucius.
- Jeg har også læst. - Ja.
Han er en meget kløgtig, lille dreng. Han vil blive en storartet kejser.
Vi har læst om Mark Antony og hans oplevelser i Egypten.
Og dronningen dræbte sig selv med en slange.
Og bare vent til du hører, hvad der skete med vores forfædre.
Hvis du er sød, vil jeg fortælle dig historien om kejser Claudius i morgen.
Han blev forrådt...
af dem nærmest ham.
Af hans eget blod.
De hviskede i mørke hjørner...
og gik ud sent om natten...
og sammensværgede sig og sammensværgede sig.
Men kejser Claudius vidste, at de var ude på noget.
Han vidste, at de var travle små bier.
Og en aften satte han sig ned med en af dem...
og han så på hende...
og han sagde:
"Fortæl mig hvad du har gjort...
"travle lille bi.
"Eller jeg vil skade dem, du holder mest af.
"Du skal se på, mens jeg bader i deres blod."
Og kejserens hjerte var knust.
Den lille bi havde såret ham dybere, end nogen anden kunne have gjort.
Hvad tror du så, der skete, Lucius?
Det ved jeg ikke, onkel.
Den lille bi fortalte ham det hele.
Åbn! Kejserens ordre!
Proximo!
Åbn portene! Kejserens ordre!
Åbn portene!
Åbn portene, Proximo.
Vil du dø, gamle mand?
Her.
Det hele er forberedt.
Det tyder på, du har vundet din frihed.
Er du i fare for at blive en god mand?
- Juba. - Alle kejserens fjender dør!
Åbn portene!
Træk!
Af sted! Form en kolonne til venstre!
Jeg behøver bare et øjeblik, så vær forsigtig med jeres liv.
Hvis I ikke vil tage del i det, så gå tilbage til cellerne.
Vi vil vente på dig her, Maximus.
- Styrke og ære. - Gå.
Styrke og ære.
Sigt. Træk buen!
Skygger og støv.
Maximus!
Undskyld.
Det er ordnet.
Og hvad med min nevø?
Og hvad med hans mor?
Bør de dele hendes elskers skæbne?
Eller skal jeg være barmhjertig?
Commodus den Barmhjertige.
Lucius bliver hos mig.
Og hvis hans mor...
så meget som ser på mig...
på en utiltalende måde...
vil han dø.
Hvis hun beslutter sig for at være nobel...
og tager sit eget liv...
vil han dø.
Og hvad dig angår...
du vil elske mig...
ligesom jeg har elsket dig.
Du vil give mig en arving af rent blod...
så Commodus...
og hans efterkommere vil regere i tusind år.
Er jeg ikke barmhjertig?
Maximus!
Jeg er en soldat. Jeg adlyder.
Ingen kommer noget til, som de ikke af natur er skabt til at tåle.
Maximus!
De kalder på dig.
Generalen der blev en slave.
Slaven der blev en gladiator.
Gladiatoren der trodsede en kejser.
En påfaldende historie.
Nu vil folk vide, hvordan historien ender.
Kun en berømt død vil slå til.
Og hvad kan være mere ærefuldt...
end at udfordre selve kejseren i den fantastiske arena?
- Du er villig til at slås med mig? - Hvorfor ikke?
Tror du, jeg er bange?
Jeg tror, du har været bange hele dit liv.
I modsætning til den frygtløse Maximus, den Uovervindelige?
Jeg kendte engang en mand, der sagde: "Døden smiler til os alle.
"Det eneste, man kan gøre, er at smile tilbage."
Gad vide.
Smilede din ven til sin egen død?
Det må du vide.
Han var din fader.
Du elskede min fader, det ved jeg...
men det gjorde jeg også.
Det gør os til brødre, gør det ikke?
Smil til mig nu, broder.
Put hans rustning på. Skjul såret.
Ring formation!
Quintus, sværd.
Giv mig dit sværd.
Sværd! Giv mig et sværd!
Stik jeres sværd i skeden.
Maximus.
Quintus.
Befri mine mænd.
Senator Gracchus skal genindsættes.
Der var en drøm, der var Rom.
Den vil blive realiseret.
Det er Marcus Aurelius' ønske.
Befri fangerne. Af sted!
Maximus.
Lucius er i sikkerhed.
Tag hen til dem.
Du er hjemme.
Er Rom en god mands liv værd?
Det troede vi engang.
Få os til at tro det igen.
Han var Roms soldat.
Hæder ham.
Hvem vil hjælpe mig med at bære ham?
Nu er vi fri.
Jeg vil se dig igen.
Men ikke endnu.
Ikke endnu.
TIL VORES VEN OLIVER REED
Danish